Drøft+hvilke+muligheter+og+begrensninger+LK06+gir+den+enkelte+lærer

L06 er en såkalt målstyrt plan. Det vil si at lærerne gis stor frihet til valg av metode, innenfor rammene av klart definerte kompetansemål. Lærplanen har en generell del, som er uendret fra R97. Denne delen legger primissene for skolens formål, og for mer de generelle holdninger, prinsipper og ideer som eleven skal lære. Læreren må ta hensyn til denne delen av læreplanen, men den er i stor grad skrevet i generelle vendinger, og inneholder også en del indre motsetninger og konflikter. Siden dette er en generell del, og ikke fagspesifikk, krever det en grad av samarbeid mellom lærere i de ulike fagene for å tolke og oppnå målene i denne delen av læreplanen.

Prinsipper for opplæringen, stor grad myntet på skoleeiere og ledelse, men også den enkelte lærer må ta sin del av ansvaret her. Dette er i stor grad prinsipper for god undervisning og læringsmiljø, men også en del punker som skolens posisjon i forhold til resten av samfunnet, og punkter som går på mere generelle mål for den enkeltes elevs læring. Skolen og skoleeier, men også den enkelte lærer, må sørge for at undervisning og læringsmiljøet følger disse prinsippene. De begrensingene som stilles her er kanskje særlig i forhold til at læren må se videre enn faginnholdet i det enkelte fag.

Når det gjelder læreplanene i de enkelte fag dreier dette seg om såkalte kompetansemål. Dette er mål det er lagt opp til at alle elevene skal oppnå. Undervisningen må derfor legges opp i forhold til å nå disse målene. Hvilke arbeidsformer som brukes for å nå disse målene er i stor grad opp til læreren, så lenge de ikke bryter med prinsippene for opplæringen.

Jeg har her skissert den ideelle situasjonene, men i realiteten er situasjonen noe anderledes. En ting som er verdt å nevne er at skolen, elever og forelder ofte kan yte motstand mot lærerens metoder, selv om disse ikke bryter med læreplanen. Et annet aspekt kan være at mange av kompetansemålene i realiteten er prosessmål. På denne måten begrenses lærens metodefrihet. Enkelte av målene er også så uklare at de i stor grad må tolkes, og dermed kanskje gir læreren mer frihet enn det som var ment.

Av og til kan de målene som er satt opp også vanskeliggjøre enkelte undervisningsmetoder. For eksempel i fagene matematikk R1 og R2 på videregående er det lagt opp slik at differensialregning ligger i R1, og integralregning ligger i R2. Dette til tross for at historisk sett ble integralregningen utviklet lenge før differensialregningen. Dette vanskeliggjør dermed visse historiske tilnærminger til faget. En del av kompetansemålene er også unødvendig spesifikke, noe som også kan begrense lærerens muligheter.